6+Femte+wikidag

=**Femte wikidag**=


 * Kapittel 13 -** Språk på 1700-tallet

På slutten av 1600-tallet kunne en engelsk sendemann i København fortelle at han hadde hørt om mange skryte av at de ikke kunne snakke dansk. Kong Kristian 6. snakket sjeldent dansk. Tysk og fransk kom på moten på 1600-tallet. På 1700-tallet ble latin erstattet av fransk som diplomatspråk i Europa. Fransk ble også populært i overklassen i Norge, og språket ble brukt til konversasjon i selskapslivet og i private brev.

__Dansk og norsk talemål__ Dansk hadde ikke høy status i overklassen i Danmark. I Norge ble det sett opp til og norske dialekter ble oppfattet som ufullstendige utgaver av dansk. De norske dialektene utviklet seg likevel uavhengig av det danske talemålet, som mange embetsmenn og familiene deres snakket. Men der de to talemålene møttes oppstod det en blandingsspråk. De dansktalende som bodde i Norge i denne perioden var ikke alltid i daglig kontakt med nordmenn. Men i mange tilfeller hadde barna deres slik kontakt. Disse barna plukket lett opp norske ord, vendinger og uttalevarianter som de møtte i dagliglivet. Det førte til en tilnærming til norsk. Nordmenn som ville opp og fram i samfunnet sto for en utvikling i motsett retning. For dem var det viktig å snakke slik de førande i miljøet snakket - nemlig dansk. Disse nordmennene sto for en utvikling i retning av talt dansk og norsk aksent.

__Holbergs syn på rettskriving__ Holberg var språkmektig, men han mente at det var viktig å utvikle et godt litteraturspråk på morsmålet. Han var blandt dem som latterlig gjorde den barokke skrivestilen. Han la, som mange andre i opplysningstiden, vekt på fornuft. Holberg engasjerte seg også i rettskrivingsspørsmål. I utdraget fra artikkelen Ortographiske Anmerkninger kommer Holberg med personlige synspunkt på dansk rettskriving. Han tar for seg framandord og argumenterer for at en bør bruke færre framandord, særlig bør de romanske som vil si latinske og franske unngås. Han mente at en skulle avgrense bruken og bare bruke de som var saklig grunn til å bruke. //Ludvig Holberg//

__Sandhed til Gudfryktighed__ I 1736 ble det innført obligatorisk konfirmasjonsundervisning i Danmark-Norge. Det var den første obligatoriske leseopplæringen for allmugen i Norge. Den viktigste boka i undervisningen var Erik Pontoppidans Sandhet til Gudfrygtighed (1737). Boken til Pontoppidan ble brukt for å undervise barn i sentrale religiøse tekster. Boka har hatt stor innvirkning på oppfatningen av tro og moral i Norge.

//Erik Pontoppidan//

__Ei vise frå Gudbrandsdalen__ På 1700-tallet ble det skrevet en god del tekster med utgangspunkt i norsk talemål. Å skrive norsk ville si å bryte med det vanlige skriftspråket. I viser og dikt kunne det å bruke norsk være et virkemiddel for å bygge opp under stemningen i teksten, og i viser kunne det være naturlig å bruke norsk med tanke på at de som skulle synge visa, snakket norsk. En av de mest kjente diktsamlingene på norsk fra denne perioden er Edvard Storms Døleviser fra 1770. Storm var fra Vågå i Gudbrandsdalen, men han flyttet til København og var en tid medlem i Norske Selskab.


 * Kilder:**

Læreboka Tema VG2

Skrevet av Sara.